Basert på romanen av Marcel Pagnol
Papet!
Det er Ugolin!
-Har du kommet hjem, Galinette? -Ja!
-Jeg kommer ned. -Bare kast ned nøkkelen, du.
Dette var en overraskelse!
Er soldatlivet over, nå? Kom og få deg litt mat.
Jeg er ikke sulten. Vi festet hele natta i Marseille!
-Kom innom i kveld, da. -Vi ses i kveld.
Nei takk.
Hun vil vite om du vil ha mer.
Takk!
Når jeg dør, kan du bo her.
Du arver Soubeyran-huset.
Men nå får du ta deg av stedet ditt ved Massacan.
Så kan du leie til en bonde eller la barna få det.
-Først må jeg få meg ei kone. -Det er nok av vakre jenter her-
-som gjerne vil gifte seg med en Soubeyran.
Dattera til Martial Chabert f eks. Jeg tror nok hun...
Jeg har ikke muldyr, siden jeg låner ditt.
Jeg har verken høns eller geiter,-
-og jeg bruker ikke strømper. Så hva skal jeg med ei kone?
Og kjærligheten?
Jeg besøker jentene i Aubagne. Det klarer hodet.
Det koster 15 francs i måneden. Og der kan jeg velge.
Du skal ikke bli gammel kall, slik som meg?
Før jeg dør, vil jeg se deg med unger på fanget!
Hvorfor giftet du deg aldri selv?
Og dessuten må jeg få meg arbeid først.
-Vet du hva du skal gjøre? -Kanskje.
Jeg har en idé. Jeg har tenkt litt på det.
-Jeg har regnet på hva det koster. -Hva tenker du på?
Å få satt i stand frukthagen til Soubeyran-familien.
Slik den var da far levde: 200 fikentrær, 200 plommetrær...
Og 200 mandeltrær. Ett tusen trær i alt!
Med 10 m mellom hver rekke. Det ville bli som ei kirke!
Slik at en ekte bonde må gjøre korsets tegn før han går inn.
Hør, Papet. Plommer og fersken... Ja, aprikoser også...
De kommer bare annethvert år, og da gjerne altfor mange!
Jeg har bare deg, Galinette. Bare be meg om hjelp.
Hva går din idé ut på?
Det er hemmelig.
-Der er du! -Er det deg, Papet?
Du lever jo som en villmann! Jeg har ikke sett deg på to uker.
Det ser ut som en svinesti her. Bare se her!
Det stinker som i et fjøs! Hva driver du egentlig med?
-Vil du svare? -Ikke hiss deg opp. Bli med meg.
Så det var hemmeligheten?
Er det slikt du morer deg med?
Hvor mye vil De gi for dem?
De er vakre. Flotte stilker.
-Hvor mye vil De gi? -Hadde De kommet i februar...
Da hadde jeg kanskje gitt 50 sous.
Nå er sesongen snart over. Men de er vel verdt...
-20 sous. Er det i orden? -Ja.
Du er ikke dum, Galinette. Dyrk blomster, du.
-Hvorfor sa du ikke noe? -Jeg ville prøve først.
-Blomstene ville overbevise deg. -Jeg ble ikke overbevist av dem,-
-men av blomsterhandleren.
-Hva trenger du? -15 000.
-Det skal du få. -Du er altfor snill!
Jeg gir dem til Soubeyran-familien. Til de døde, og de ufødte.
Opp med farta, di merr!
-Hun er litt av en stabeis! -Akkurat som oss!
Jeg vil få et problem. Med vann.
-Med vann? -Nelliker trenger masse vann.
Jeg sliter meg ut med å bære vann fra brønnen.
-Du bør ha en cisterne med pumpe. -Men den vil gå tom på fire dager.
Det er et problem, ja.
Jeg trenger et stort basseng som samler vann fra hele dalen.
Hva om det ikke kommer regn?
Det beste ville være å plante dem like ved en naturlig kilde.
Jeg undres...
Hva om vi kjøpte kilden på tomta til Pique-Bouffigue?
Er det vann i den ennå? Far sa at den var gått tørr.
Den er bare tettet til. I min ungdom løp den friskt.
Far hans, gamle Camion, dyrket masse grønnsaker.
Så kanskje med noen spadetak...
-Tror du at han vil selge? -Neppe huset.
Men kanskje tomta med kilden.
Hvis vi vifter med noen sedler...
-Hallo, Marius! Står til? -Hva raker det deg?
Hvorfor svarer du slik? Er vi uvenner?
Verken venner eller uvenner. Vi bryr oss ikke om hverandre.
Jeg kommer jo på besøk!
Helt sikkert fordi du vil be meg om noe.
Helt riktig! Be deg om noe, og gi deg noe.
Jeg trenger ikke noe. Og jeg liker ikke for mye prat!
Hør, Marius: Om du vil selge eiendommen din,-
-ikke huset, men enga på forsiden, skal du få det du vil.
Tror du at jeg vil selge eiendommen min?
-Se her, flere tusen francs! -Forsvinn, din fordømte Soubeyran!
Ikke hiss deg sånn opp. Jeg er jo høflig mot deg.
-Og fornærm ikke en Soubeyran. -Han bare tøyset.
Hva blander den dusten seg for?
Kommer jeg ned fra treet, skal dere få smake..!
Svinepelser! Tjuvpakk!
-Kom deg ned derfra. Kvikt! -Jeg kommer!
Ditt avskum! Jeg skal lære deg!
-Bare han ikke stryker med. -Hvorfor det?
Det hender jo at man blir drept når man faller ned fra et tre...
-Vi kan glemme nellikene. -Synd.
Det er en fin gård. Dør han, blir den sikkert solgt.
Vi kunne fått den til spottpris.
-Skal vi kverke ham? -Noen har kanskje sett oss. Kom.
Man må alltid stole på forsynet.
-Kan du ikke barbere ham i senga? -Jeg barberer ingen i horisontalen.
Heller ikke en død mann.
Hvor skal de hen, tro?
Her var den.
Kilden var her ved fikentreet. Ikke snu deg!
Gamle Camoins hadde en grøft som ledet vannet ut på enga.
Slik fant vannet veien fram selv. Skjønner du?
Se her rundt foten min.
Det surkler!
Vannet er blokkert, men det er der! Det er ikke mye som skal til.
At han kunne la en så rik kilde gå til spille!
Vent!
En dag vi var på jakt viste han meg denne, og sa:
"Den er min eneste venn. Den skal begraves med meg."
-Så du om den var ladd? -Det tenkte jeg ikke på.
-Det kan man ikke se. -Den er ladd med grovhagl!
Pga villsvinet som lusket rundt om natta.
-Det kan bli farlig. -Særlig hvis avtrekkeren er slipt.
-Kanskje den har sikkerhetshake. -Tviler på det.
-Så du er arvingen? -Jeg er bare en fjern slektning.
-Men du får sikkert noe! -Hans søster Florette arver alt.
-Tror du hun lever? -Hun er yngre enn deg.
Mannen er død, Men ikke hun, tror jeg.
-Hvem er Florette? -Den vakre Florette Camoins.
-Papet kjente henne godt. -Hvor bor hun?
I Crespin. Hun giftet seg med Lionel, smeden i Crespin.
-Var du i bryllupet? -Da var jeg ikke her.
Jeg var på militærsykehus i Afrika, og kom hit ett år etter.
Jeg skrev til henne. Lever hun, vil hun nok gjøre krav på arven.
-Hun er arvingen. -Hun arver ikke stort.
Huset er i bra stand. Og han har 50 gode oliventrær.
-De er er ikke mye tess. -Man finner nok av oliven.
Hvis du leter godt!
Det vil aldri regne der! Mange regnskyer kommer over fjellet.
Men de deler seg ved fjelltoppen, og regnet faller på den andre siden.
I dalen kommer det bare noen dråper.
Kanskje det. Men visste dere at det er en kilde der?
-Det var en liten kilde der en gang. -Jeg har sett den selv!
Jeg så den som guttunge. Den rant som en bekk!
Det var sikkert etter et uvær. Jeg husker den som bitteliten.
-Tror du en slik kilde tørker inn? -Det burde jeg vite.
Kilder tørker inn, som en etterlatt kvinne!
I fjor så jeg et fikentre der. Det må være vann der!
-Før, ja! -Det gir nye skudd...
Blande aperitiffer, det kan du. Men dette har du ikke greie på!
Vi får aldri se vann der igjen. Gården er helt tørket inn!
Om jeg fikk den gratis, ville jeg ikke hatt den!
-Jeg har ikke skrevet på årevis. -Hvem er det til?
-Til Graffignette. -Hvem er det?
Du kjenner henne ikke. Hun reiste herfra før du ble født.
Hun ble kalt det fordi hun klorte alle som prøvde å kysse henne.
Hun filte neglene slik at de ble lange og skarpe.
Fordi hun drev på slik, fikk hun aldri noen mann.
Da foreldrene døde, ble hun hushjelp hos presten i Crespin.
Hun var Florettes bestevenninne. Hun vet nok om hun lever.
Papet! Jeg har bestemt meg for noe viktig!
-I morgen oppsøker jeg Florette. -Da viser du at du er interessert.
Man vil forlange en mye høyere pris!
Får Florette vite det er til oss, sier hun nei.
-Hvorfor det? -Sånn er det.
-Hva skal vi gjøre, da? -Ingenting.
Florette kommer aldri tilbake. Hun var glad i penger.
Det er hun helt sikkert ennå. Hun selger nok.
Ingen herfra vil kjøpe. Alle her har nok jord.
-Hva med fremmedfolk? -Hva skal de her?
Dyrke grønnsaker. Eller blomster!
-Og vann? -Fra kilden!
-Hva er gården verdt uten den? -Ingenting. Men den er der.
Hør på meg. Hva om kilden ved en ulykke ble helt blokkert?
-Ulykke? -Man går forbi med en sementsekk.
Så glir man, og vips! er utløpet til kilden blokkert!
Papet!
Her er kilden, Papet!
Vannet er helt iskaldt!
-Huff, så kaldt! -Bli ferdig, din tulling!
Jeg har funnet hullet. Gi meg tappen.
-Den minste! -Hammeren!
Det er noen røtter her.
Det holder. Husk at det er jeg som skal åpne den igjen!
Jeg hørte en lyd fra huset!
Det er ikke et spøkelse. Det er rotter!
"Kjære César..."
"Du er full av overraskelser."
"Det er snart 40 år siden, og nå spør du etter Florette."
"Hun døde samme dag som jeg mottok ditt brev."
"Jeg hadde nettopp iført henne likklærne."
"Derfor har jeg ikke hatt tid til å skrive."
"Hun etterlater seg neppe stort. Mannen døde for seks år siden,-
-og hun har levd av pengene siden."
"Hennes sønn vil arve henne. Han heter Jean Cadoret og er 35 år."
"Han er skatteoppkrever, men jeg vet ikke hvor."
"Notaren vet det sikkert, en skatteoppkrever blir ikke borte."
"Han er gift. Guds vilje har gjort stakkaren pukkelrygget."
Tenk om han kommer, og noen forteller om kilden?
Det tviler jeg på.
Folk her vet at man ikke skal blande seg i andres saker.
Og enhver bonde vil gråte ved synet av gården slik den er nå.
Det har du rett i!
Han kommer nok.
En fyllepenn gir færre blemmer enn en spade...
En bonde kan kanskje bli pukkelrygget, men ikke omvendt!
Hvem skulle trodd...at Florette skulle få en pukkelrygget gutt...
Hva sier du til dette? Se på de bjørnebærbuskene!
Oliventrær! Rosmarin!
-Så vakkert det er! -Jeg løy ikke.
Dette er det opprinnelige Provence! Som i en roman av Zola. Nei, bedre!
Vi får prøve å skyve det av.
Hallo der!
-God dag! -Jeg lurte på om dere trengte hjelp?
-Vi prøver å få ned buffeten. -Sier ikke nei!
-Tusen takk. Er De fra Aubagne? -Fra Bastides. Men bor ikke der.
-Huset mitt er det siste på vei hit. -Da er vi jo naboer!
-Jeg heter Ugolin. -Gleder meg. Ta i nå!
Det er bra tungt!
Den må vi være fire om.
-Hvordan fikk dere den oppå? -Vi la i redskapene etter hvert.
Nå får vi ta dem ut igjen.
Med dette kan jeg lage meg et fint lite verksted.
Deres kone har en vakker stemme. Vakrere enn i kirken!
-Hun har sunget opera! -Med publikum?
-Javisst! Fulle konsertsaler! -Det er lenge siden.
-Stemmen er ikke hva den var. -Og før?
Praktfull! Hun var best i "Manon." Derfor har vi kalt jenta vår Manon.
Det er vakkert her. Og lufta er frisk og god.
-Et paradis på jord! -Er det derfor dere leier?
-Jeg leier ikke. -Har dere kjøpt det?
Det er verken leid eller kjøpt. Men huset er mitt!
-Er De Jean de Florette? -Jeg heter Jean, og mor Florette.
-Mitt navn er Jean Cadoret. -Her ville man si Jean de Florette.
Så vakkert! Et fint navn til en sang!
-Kjente De min mor? -Nei. Jeg kjente broren Marius.
Han var en god venn.
Skål for Moder Jord! Skål for de velduftende åser!
Skål for sikadene, for vinden. Skål for de tusenårige fjell!
Jeg skåler for den asurblå himmel.
Skål.
De utyskene! Det finner de på stadig vekk!
Kom tilbake!
-De kom for noen dagers ferie? -Som skal vare livet ut.
Her under pinjetrærne vil jeg leve lykkelig resten av mine dager.
Men hvor skal De få vann fra?
Vi har jo en cisterne.
-Men om det ikke kommer regn? -Det fins en kilde her!
-En kilde? -Den er inn ført i grunnboken.
Kom, skal jeg vise Dem. Kanskje De kan hjelpe meg.
Dette punktet betyr en brønn eller en kilde.
-Hvor ligger gården? -Her. Kilden er 2 km unna.
Den må ligge i Plantier-dalen, som vi eier.
Jeg vet hvor den er! Den er på den andre sida av åsen.
Den er øverst i dalen. Den gir godt vann, men ikke mye.
-Jeg håper det ikke er for langt. -En times gange.
-Det holder med en tur i uka. -Søndagsturen vår!
En tømmerhogger og kona bor der. De er fra Piemonte.
Kona er litt av en heks, men det er greie folk.
Det er alltid rent og fint. Men dere kan godt be dem dra.
Tar de til takke med en grotte, skal ikke jeg jage dem.
Vi må dra opp dit så snart som mulig.
Jeg har nok av vann i brønnen. Nå i starten kan dere få vann hos meg.
Et slikt tilbud kan jeg ikke avslå!
-Lurer De på hvorfor jeg drar hit? -Det skal være visst!
Jeg innså at for å oppnå lykken, må man leve i pakt med naturen.
Jeg er kommet hit for å dyrke det autentiske!
Spise grønnsaker fra min egen hage, olje fra mine oliventrær...
Spise egg fra egne høner, beruse meg på egen vin!
Det vil ta tid. Oliventrærne vokser helt vilt. Det vil ta tre år.
Det samme gjelder vinstokkene. Og grønnsakene trenger vann!
Alt til sin tid! Takket være pengene min salige mor etterlot meg-
-har vi nok til å leve i tre år.
Men før den tid har vi store planer!
Nok en gang takk for hjelpen. Jeg går løs på arbeidet.
-Jeg tror taket må tekkes. -Lykke til!
Jo, takk for det!
-Hvordan er han? -Typisk pukkelrygget bymann.
-Bymann? -Ja!
Kanskje er det en dum bymann, men man vet aldri.
De pukkelryggede er o fte noen smartinger.
-Hva vil han plante? -Autentiske trær! Overalt!
-Hva er det for noe? -Sikkert noe som vokser i bøker!
"Vi må tenke moderne," sa han.
-Han snakket vel om rutinen, også? -Ja. Hva er det?
Det er byspråk. Rutinen er det som de gamle lærte oss,-
-men som vi ikke skal følge, fordi det ikke er moderne nok.
-Det er noe skikkelig toskeprat. -Tre år...
Det betyr katastrofe for oss!
Man skal ikke tro det verste. Men jeg går og tenker på at...
Kanskje Anglade eller Casimir forteller ham om kilden.
-Det ville vært ille. -Ingenting å frykte.
Moren advarte ham mot folk her. Brød kjøper han i Ruissatel.
-Må ikke si at han er fra Crespin. -Men vi skal si det!
Men vi nevner ikke navnet hans eller Florette.
Du kan gjøre ham små tjenester. Låne ham muldyret vårt.
Og vis frua oppmerksomhet. Gi henne mandler, småtrost, fiken.
Så når han reiser, selger han gården til deg!
Jeg sa han kunne få vann fra min brønn. Et spann om dagen.
-Men ikke for det du sa. -Hvorfor, da?
Om de drikker vannet fra cisternen, dør de alle tre.
-Vi ville tenke på det etterpå! -Som å høre din mor! Du har rett.
Jeg vil ta motet fra dem. Si at jorda er pillråtten...
At gresshoppene spiser alt, og at det aldri regner der.
Si at det "autentiske" er flott, at det regner som bare det,-
-og at han bør begynne med planene straks.
Husk at det er lettere å påvirke folk når det går nedover.
Se til at det går utforbakke med ham...
Hallo, nabo! Jeg nøler ikke med å ta imot Deres hjelp.
-Bare forsyn Dem! -Jeg beundret landskapet så lenge.
-Jeg har ikke greie på slikt. -Så vakkert!
-Her kan jeg se hvordan været blir. -Det har De rett i.
Kom og se!
De må gjøre slik, ellers kommer bøtta tom opp igjen.
-Går det bra med taket? -Jeg mangler takstein.
De nye steinene er mindre. Det ødelegger helheten!
-Det syns da ikke på et tak! -Jo, dog.
-Bare forsyn Dem selv. -Hjertelig takk!
-Enda flere møbler? -Spørs om vi klarer denne bakken!
-Jeg har 200 kilo med rør. -Hva slags rør?
Sementrør.
-Mange? -Kanskje 40 m.
-Hva er de til? -Til vannet, tror jeg.
Kanskje for å samle regnvann til cisternen.
-Sa han det? -Jeg har med en pumpe også.
-Til hva da? -Aner ikke. Det gir jeg fanken i!
Men hva skal han med 300 kg netting?
Klar, pappa!
-Hallo, Monsieur Jean! -Hallo!
-Se her! -Hvor skal De med taksteinen?
Jeg har hatt dem liggende i årevis. Nå kan De få dem.
Hjertelig takk! Dette vil jeg ikke glemme!
Jeg har tenkt på vannproblemet.
Cisternen gir nok litt vann, men den går fort tørr.
Når det regner kommer det mye vann. Med noen sementrør-
-kunne De lede vannet til cisternen. Slik blir den stadig full.
En glimrende idé! Og det passer bra.
Bare se her: Rør, det har jeg nok av.
Hva skal De med dem? Og nettingen?
Det er en hemmelighet!
-Skal De sette opp gjerde? -Et helt spesielt gjerde!
-Det skal gå 60 cm under jorda. -For å holde kaninene ute?
Tampen brenner! Men De tar feil av retningen.
Jeg skjønner ikke...
Først vil jeg plante purre, tomater, poteter og kjørvel.
-En times arbeid pr dag. -En kjøkkenhage, altså?
Etter det vil jeg sørge for vekster som trengs til solid kaninoppdrett.
Solid? Mener De store kaniner?
Han mener flere hundre kaniner i måneden. Kanskje tusenvis!
Overdriv nå ikke, Aimée!
Hent brosjyren, er du snill.
-De har sikkert hatt kaniner selv? -Jeg har seks, og Papet ca 30.
Men De er tydeligvis ikke klar over hvor raskt de formerer seg.
-Se på dette. -Jeg blir bare forvirret av tall!
Men jeg skjønner det. Med ett enkelt kaninpar-
-kan man etter tre års drift oppnå 500 kaniner i måneden.
En produksjon på mer enn 5 000 vil være til o ffentlig skade.
6 000 voksne dyr invaderer eieren med 30 000 dyr på en måned.
To millioner kaniner etter ti måneder!
Hele provinsen, ja, hele landet, vil være truet av sultedøden!
Fortell om Australia!
Hele kontinentet holdt på å gå under pga ett innført kaninpar.
Gnagerne raserte dyrket mark og hele prærien!
For å redde landet måtte man sette opp et elektrisk gjerde på 2000 km!
Flere millioner måtte skytes!
-Vil De innføre slike kaniner her? -Nei, bevares!
-Det skjedde nok pga klimaet der. -Og takk for det.
-De vil ha 500 i måneden? -Nei. Vi begynner i det små.
Jeg deler regnestykket på fire.
Jeg regner med å ha 125-150 dyr i måneden om to år. Det holder.
Høres straks mer fornuftig ut. Det tar sin tid å rengjøre burene.
-Det vil skje av seg selv. -Hvordan det?
Jeg vil at kaninene skal løpe fritt omkring. Oppdrett i det fri!
-Hva med reven? -Gjerdet blir nesten to meter høyt.
Høyden skremmer ikke reven.
Derfor har jeg planlagt kunstige huleganger under jorda.
Inngangen blir gjennom sementrørene.
Åpningen er stor nok til kaninene, men ikke til hodet til reven.
Det var et lurt påfunn! Men hva skal kaninene mates med?
-Her er svaret. -Fyrstikker?
Er det vannmelonfrø?
-Da er det "autentisk". -Autentisk? Klart det!
Det er helt autentiske frø fra Asia av Curubita Melanosperma.
Denne planten vokser like fort som en slange hugger i byttet.
l tropisk regnklima vokser den med 40-50 cm pr dag!
-Men vi har jo ikke tropisk klima. -Gudskjelov!
Heller ikke regntid. Statistikkene til observatoriet i Marseille sier:
"April, seks renværsdager. Mai, fem. Juni, fire dager."
"Juli, to. August, tre. September, seks." I gjennomsnitt.
-Høres rimelig ut. -Regnet er alltid uberegnelig,-
-og vil neppe være nok. Men jeg regner med 15 cm i måneden.
50 cm dagen hadde blitt litt mye! Da hadde gresskarene regnet bort.
Jeg beregner at hver fot vil gi 50-60 kg gresskar.
-Ikke verst. Men med bare fire frø? -De er vanskelige å få tak i.
Om seks måneder blir det største problemet å begrense veksten!
Hvor skal dette ende, med så mange kaniner og gresskar?
Vi skal bli rike! Vi er dømt til å lykkes! Aldri mer byliv!
Godt og dårlig nytt. Han vil drette opp kaniner ute.
Kaniner..?
-Har han en bok? -Den sier at to kaniner parer seg-
-slik at det blir tusen etter 6 md, og så går det rett i ulykka.
-De ødela hele Australia. -Vi er ikke i Australia!
Og det er lett å formere kaniner med noen pennestrøk.
Men han vil bare ha 150 i måneden.
150... Bravo!
Skål for taperne, mine herrer!
-Har han leid gården? -Nei, han har visst kjøpt den.
-Er han bonde? -Nei, pukkelrygget!
-Hvor kjøper han brød hen? -I Ruissatel.
-Tror han mitt er forgiftet? -Han vil ikke komme til landsbyen.
-Han er fra Crespin. -Og det sier jo sitt!
-Ikke alle derfra er like ille. -Hva gjorde han der?
-Var skriver hos skatteoppkreveren. -Kanskje vi får nye skatter!
-Tror du han blir lenge? -Vet ikke. Han pusser opp huset.
-Gjør han det alene? -Ja, med hansker!
-Det blir sikkert fint! -Jeg liker ikke denne fyren.
-Han gjør da ingen fortred. -Kanskje han er spion!
Hva skulle han spionere på? Ertene dine?
Litt av en fyr Vårherre har sendt oss! Han reiser nok snart.
-Han er dømt til å lykkes, sa han. -Det får vi se på.
-Han har penger! -En arv er ofte lett brukt opp.
Han er snart ferdig. 6 000 francs, og gården er vår.
La ham more seg med kinesiske gresskar og kjempekaniner!
Så godt det lukter! Hun har sikkert stekt småfugl.
Bare han nå ikke finner kilden...
Han trenger visst hjelp...
-Hallo, nabo! -God dag, Monsieur Jean!
-Hvor skal De med den? -Det går for langsomt med hakke.
En plog derimot gjør jobben på tre dager!
Våre bønner var ikke forgjeves. Her er svaret fra himmelen.
Det er jord fra enga hans.
Traktens beste. Den er gull verdt.
Så fin jord... Det er til å bli gal av!
-Han er en god mann. -Jeg liker ham ikke.
Fordi han ikke er pen å se på?
-Han skremmer jentungen. -Manon, da!
-Liker du ikke den snille bonden? -Han er stygg som en padde.
Det er tankene dine som er stygge. Han har kanskje en ren sjel.
Se her!
Manon, kom!
Du skal få en viktig oppgave. Hver kveld skal du vanne plantene.
Som jeg morer meg!
Han plantet eplene på nordsida. De vil aldri bli modne!
Kikk-ertene stakk han lagt nedi. Dem blir det neppe noe av!
Og løken plantet han rundt oliventrærne!
Potetene plantet han altfor dypt.
Han bare strødde frøene rundt seg. Det vil vokse opp overalt!
Om han har tenkt å fø familien sin med det...
På en måte er det morsomt, men samtidig blir jeg syk av å se på.
-Jeg får slik lyst til å vise ham! -La ham bare holde på.
Om han gjør feil, er det til vårt beste.
-Hallo der! Skal dere på tur? -Vi skal opp og hente vann.
-Vi kan ikke bruke opp Deres vann. -Min brønn kan jo også gå tom.
-Jeg føler at det blir regn i natt. -På revmatismen?
Det skulle være seks dager med regn i mai, det ble bare tre.
Og nå i juni to dager. Der gir en kreditt på fem dager.
Overtrekket på himmelens konto bør være dekket innen 48 timer!
-Vis meg korteste vei. -Den letteste er denne:
Dere går ned i bunnen av dalen, og så tar dere av til høyre.
-Grotten er ved enden av veien. -Takk! Vi ses i kveld.
-Da gikk vi! -Adjø, lille frøken. Adjø, Madame.
Så vakkert...
Vi er de nye eierne!
Ikke vær redde. Vi skal ikke jage dere!
Vi skal bare hente vann. Cisternen er tom.
Tenk å ha en slik kilde! Alle våre sorger hadde vært slukket!
Vi får sette vår lit til statistikkene og forsynet.
Hallo, nabo! Jeg skal til Aubagne.
-Skal jeg gjøre ærend for Dem? -Nei takk! Jeg trenger ikke noe.
-Skal De kjøpe flere såkorn? -Nå skal jeg hente avlsdyrene!
-Kom og se på dem i kveld. -Ja, jeg vil gjerne se kaninene.
-Og jeg tar med snegler til fruen. -Da ses vi i kveld.
Forstår De nå? Disse hunnene har ikke hatt unger.
Vil man drive fram rasedyr, er det en betingelse.
Og her er hannen!
Manon, skynd deg og lukk døra! Den må ikke komme seg unna.
Den unnslipper ikke meg.
-Hvilken rase? -Fransk og belgisk kjempe.
Jeg har aldri sett maken!
Hundepels, harelabber og eselører!
-Den må ha kostet flesk. -Ja, den var dyr.
-Litt en raring! -Den skal avle mange små!
Litt av en villbass. Den sier sikkert ikke nei til en kotelett!
Han har blitt lurt trill rundt!
-Hvilken rase sa han at det var? -Rosmarin-rasen!
Lille venn, nå skal du gi oss mange små kaninunger.
Du skal gi oss Rosmarin-rasen.
Av arven på 13 862 francs er det ikke stort igjen.
Men jeg tror vi skal klare oss. Alle utgifter er betalt.
Du tar vare på resten: 1123 francs. Det må vi klare oss med i ett år.
Men jeg håper å kunne selge kaniner om tre måneder.
Vi kan jo alltids selge kjedet mitt. Det skal være verdt 10 000 francs.
Selge kjedet..? Aldri! Jeg går heller barbeint!
Nå kommer de!
Hva er det?
César!
-Sikt på pukkelen, så blir han rett! -Du er ikke morsom.
Du er for liten. Bare løp du!
Den vil ikke ut.
Den er for liten. Men denne var flott!
Et flott eksemplar av Rosmarin-rasen!
Skal vi ta den? Hvor mye..?
Pappa!
Det varer nok ikke.
Passe til vinstokken, men ikke nok til grønnsakene.
Hva sier du nå, Ugolin? Dette kan bli en katastofe!
Vann!
"Kristi Himmelfartsdag med regn, det er et dårlig tegn."
Ikke vær redd. Akkurat nå regner det,-
-men det er bare et tegn på en brennhet sommer.
I juli er alle grønnsakene gule som en kornåker.
Maisbladene vil knase som nypussede sko!
"Regn i alle junis dage, gir ingen mat i bondens mage."
Jeg skal til markedet i Aubagne. Ta denne som takk for gode råd.
Bra jeg bare sådde halve åkeren! Er ikke potetene modne?
-De kommer om tre uker. -Se hvor flotte mine er!
-Hvordan får De det til? -Vær så god!
Amandine!
Jeg glemmer bestandig at hun er døv.
Ja da, ja da! Jeg er sulten.
Det verste er at nå er det han som gir meg råd!
Alt dette er flott. Men sommeren har ikke begynt ennå.
Vi er skriver alt 20. juli. Og vi får regn i august.
-Synd om alt blir ødelagt nå. -Cisternen er propp full.
12 kubikkmeter. Det er nok til å vanne i åtte dager.
Det er ikke sikkert at det regner om åtte dager.
"Et såkorn gir en kolbe med 400 korn. Noen ganger to kolber."
"Teoretisk sett får man 400 ganger av hva man sår."
"400 ganger av hva man sår"! La oss si i hvert fall 300.
Jeg plantet 10 kilo. Det skulle gi tre tonn mais.
Vi kan regne med 20 tonn gresskar. Halvparten er nok!
Boken snakker om 800 tonn dyrefôr i året...
Vi har bare 720 francs igjen.
-Men det vi tjente på kaninene? -Det er tatt med. Vi må spare.
Måtte Gud være på vår side!
Pappa!
Det kommer ikke mer vann!
Det er slutt på vannet!
Det måtte gå slik.
Det måtte gå slik. Regner det ikke i natt, må vi finne på noe.
-Vi har heldigvis vann der oppe! -Dere vil ta knekken på eselet.
Henter vi 100 liter hver gang, blir det 3200 liter på åtte dager!
-Men regner det ikke om ti dager..! -Jo, jo. Man vet jo aldri.
Fortsetter det slik, må jeg be om å få leie muldyret Deres.
-Ja! -Takk. Da får vi fortsette.
Galinette... Noen fine dager til...
Han vil aldri kunne redde maisen med noen bøtter vann.
Hva er det?
-Du skremte meg. -Jeg bare drømte.
Mannen med pukkelryggen! Jeg er ikke her!
Er ikke Monsieur Ugolin her?
Når De ser ham, så spør om jeg kan leie muldyret hans fra i morgen av.
Det er svært viktig! Fra i morgen av! Takk!
-Kikk-ertene mine råtner. -Og aprikosene mine vokser ikke.
Vinstokken min gir knapt to tønner. Det er en katastrofe!
Ille nok for oss, men for ham... Han trenger 1000 liter om dagen.
Kan han klare det med ett esel, halvannent kvinnfolk og pukkel?
-Åtte dager til, og han er ferdig. -Han spurte om å få leie muldyret.
Da redder du ham, jo! Det dyret kan bære 500 liter om dagen!
Du ba meg bli hans venn.
Og nå har jeg drukket vin hos ham, og vi har blitt venner.
Din tosk! Vil du dyrke nelliker eller vennskap?
Du snakker akkurat som din mor!
Har man først katta i sekken, får man drukne den!
Tro meg! Klarer han seg i år, vil han prøve på nytt neste år.
Han blir ulykkelig resten av livet.
Med pengene som jeg vil gi ham, kan han begynne på nytt i byen.
Slik gjør vi ham en tjeneste.
-Nå, er De tilbake? -Til vinhøsten.
-Går alt som det skal? -Nei. Cisternen er snart tom igjen.
Det er hardt for alle i år. For vindruene også. De er helt rynkete.
-Jeg ville leie muldyret. -Papets muldyr?
-Vi trenger det under vinhøsten. -Kanskje om noen dager?
Etterpå skal vi hjelpe Casimir og deretter smeden.
Det vil ta minst ti dager.
Men det er ikke umulig at det blir uvær i natt.
Måtte De få rett!
Der har vi tullingen.
-Han tar sin død på dette. -Jeg synes synd på eslet.
-Koster det mye for et muldyr? -Jeg kan kjøpe et i Aubagne.
Kanskje 400-500 francs. Jeg kunne selge det i høst med fortjeneste.
Men da... Må jeg be deg om å ofre noe...
Eller gi det fra deg midlertidig. Halskjedet ditt. Om du vil det.
-Skal du selge kjedet til mamma? -Nei, bare pantsette det.
Jeg kan få minst 2000 francs. Smaragdene er verd mye mer.
Og muldyret vil trives med fjelluften!
Jeg selger det med fortjeneste om to måneder og løser ut kjedet.
-Da så! Vil du, mamma? -Javisst.
Vi har mye å gjøre i morgen. På tide å gå til køys.
Vil du så nødig gi det fra deg?
Jeg har allerede gjort det!
Hva?
Jeg har allerede pantsatt det!
-Når? -For en måned siden.
Jeg hadde ikke penger igjen. Du har kjøpt så mye...
Bøker, redskaper og mat til kaninene.
Og vi drikker så mye vin...
-Hvor mye fikk du? -100 francs.
Smaragdene var falske!
Jean!
Kjære Gud, gi oss regn!
Cisternen vil være full om 20 minutter! For et uvær!
Nå kommer det! Jeg kjente en dråpe.
-Jeg også! -Kom inn igjen!
Jeg vil motta det velsignede regn som forsynet gir oss. Takk, Gud!
Men regnet kommer jo der borte..!
Jeg har pukkel! Vet Du ikke det? Tror Du at det er lett?
Det er ingen der oppe!
Aimée, kom og se!
-Se på dette! -Hva er det?
Det er siroccoen. En katastrofe! Jeg løper og henter vann!
-Jean! -Har ikke tid. Jeg må hente vann!
Skynd dere. Det gjelder liv eller død!
Pappa kommer til å bli syk.
Nå vet jeg hvorfor Gud gjorde meg pukkelrygget.
Hun sier at hun vil ta bort solen.
Går ikke solen bort, vil han være dø om to dager.
-Alt det for å vanne noen gresskar. -Det gjør vondt å se dem slik.
-26! -Beviser bare at han tok feil. 27!
-I den varmen er de snart ferdige. -Men det er jo en kilde der!
-Den er blokkert. -Sånn av seg selv?
-Spør Soubeyran. Det sies at... -Det sies ingenting!
Soubeyran gjør som han vil. Man skal ikke blande seg i andres saker.
Det blir altfor mye snakk!
Galinette, øyeblikket har kommet!
Enga ser ut som en slagmark!
Han må ikke stryke med. Hør: Tilby ham 6-7000, diskuter prisen!
-Papet, jeg er så glad! -Vi har ikke tid til sånt! Løp!
Ta med disse flaskene med ny vin. De vil gjøre den syke godt. Løp!
Vinen er god, kjære nabo. Men her er slaget tapt.
Det er en katastrofe!
Man kan si at det var himmelen og været som slo seg vrange-
-men jeg ser på det som min egen feil, min mangel på fornuft.
Jeg trodde jeg var dyktig, men jeg overså det viktigste.
-Det eneste problemet var vann! -Klart det. Uten vann, går det ikke.
Dette er hva jeg har tenkt å gjøre:
Så snart jeg har fått igjen kreftene,-
-skal jeg lage en brønn. Jeg skal bruke ønskekvist.
-Er De trollmann? -Ikke akkurat.
Men...jeg har en gammel bok som jeg skal lese svært nøye.
Når jeg har studert den, finner jeg sikkert vann.
-Kan De lage brønner? -Det er da bare å lage et hull!
Den skal være 12 m dyp. Gir den ikke vann, er vanskene likevel over.
-Hva skal den tjene til? -Den blir cisterne!
Med to meter i omkrets vil den inneholde 43 kubikkmeter!
Den vil bli fylt hver vår, og når sesongen begynner-
-vil vi ha 55 kubikkmeter. Mer enn nok til å vanne i 36 dager!
-En tørke kan vare lenger enn det. -Hvor fins det slike tørkeperioder?
Kanskje i Sahara. Eller i Gobi-ørkenen!
Men ikke her!
Det er statistisk sett umulig!
La oss ta en tår.
Det er bare én ting jeg liker ved det du sier:
-At han drikker. -Og ønskekvisten?
-Den liker jeg ikke. -Kan han finne hemmeligheten?
Neppe. Det er et spørsmål om styrke.
Kanskje han søker hjelp hos en trollmann!
Det var en i Ombrée. Kom han til Romarin med ønskekvisten-
- vil han finne kilden på et blunk. -Er han ennå i Ombrée?
Ja, men han ligger heldigvis under torven.
En trollman koster penger. Snakket dere om penger?
Ikke ennå. Han var altfor opphisset.
-Tror ikke han har stort igjen. -Det er aldri godt å vite.
Aimée! Jeg tror at den rørte seg!
-Hallo! Dette går visst bra? -Ja, men det verste er igjen.
-Er det hardt? -Ja!
-Jeg er nede på grunn fjellet! -Krantærberg?
Er vannet under steinen her, vil det ta 15 dager.
Men går det under kvartærberget, da vil arbeidet ta et halvt år!
Nå skjønner jeg hvordan arbeidere har det! Det gjør godt med litt vin.
Monsieur Jean... Jeg har noe jeg ville si.
Jeg har kanskje ikke noe med det, men jeg synes synd på Dem.
I to år har De slitt nå, det er rene selvmordet!
-Litt av en innledning. -Brønnen får De aldri ferdig.
Det hjelper ikke med mer vann nå, ikke med en syndflod engang.
Sannheten er at De ikke passer til et liv som bonde.
Fortsett. Dette er interessant.
Slike som Dem passer best i byen. De kan bli postbud eller lærer.
Et arbeid med pen, hvit skjorte. Det er mer i Deres gate.
Dette livet her tar knekken på Dem.
Og De har ikke flere penger. Det er vel ingen skam!
Kaninkjøtt med løvetannblader er ikke mat for en arbeidskar.
Derfor drikker De for mye vin.
Det er ikke bra. Og hvordan skal det gå med frua og småjenta?
De ser slitne ut, synes jeg.
-Hva mener De gården er verd? -Salgsprisen?
-Pappa... -Vent.
Har ikke tenkt så nøye på det.
Passer ikke som sommerhus, og umulig å drive uten vann.
-Kanskje hvis vi har to cisterner. -Ja, kanskje...
-7 000! -Er det høyeste bud?
-Muligens 8000. -Skal du selge din mors hus?
Med en så god takst, kan jeg låne 4000 i hypotekbanken i Crespin.
-Du selger ikke altså? -Aldri! Her skal jeg leve og dø!
Vi kan leve bra av 4000 francs.
Jeg kan kjøpe muldyr, og få sprengt den helsikes steinen i lufta!
Om et år tilbakebetaler jeg hypoteklånet, og alt er vel!
-Vet du hva en hypotekbank gjør? -Låner ut penger mot fast pant.
De må skrive under på dokumenter, og kan de ikke betale tilbake,-
-mister de eiendommen. Javel, ti minutter. La oss være.
Dette har både gode og dårlige sider.
Får han 4000 francs, kan han lykkes neste sommer.
På den annen side har han lite hell med seg, og mye kan skje...
Dessuten, vin og sprengsto ff passer ikke sammen.
Hypotekbanken har alle kortene på hånden.
Jeg skal gi ham pantelånet.
Lykkes han, nedbetaler han beløpet med renter.
Går det dårlig, er gården vår.
Du er kløktigere enn noen annen!
Nå vel... Jeg har penger, det er alt.
Du skal få æren.
Løp og hent mamma. Jeg vil at hun skal se vannet strømme! Løp!
Jean..?
Har det skjedd en ulykke?
Jeg løp...for å se vannet strømme...
Steinene fôr høyt opp i luften, og jeg fikk dem i hodet.
Det kan ikke være så farlig. De snakker jo!
Her er det, doktor.
Det var bare en liten stein!
I stad prøvde han å snakke. Han skar tenner...
Han har forlatt denne verden uten store smerter.
Han må ha fått brudd på en halsvirvel.
Ikke stort jeg kunne ha gjort med det.
Papet...
Jeg har stoppet vegguret borte hos Monsieur Jean.
Er det derfor du gråter?
Det er ikke jeg som gråter. Det er øynene mine!
-Undres hva de vil gjøre nå. -De selger nok gården.
-Du er kanskje snill nok til kjøpe? -Det spørs hva den er verdt.
Ikke stort. Ikke en død mann, i hvert fall.
Kom inn.
8000 francs er en god pris.
Med nok vann ville den gått for det dobbelte. Dere har bare én cisterne.
Huset er gammelt, langt fra folk.
De vil få beløpet med det samme. Når renter og gebyr er betalt,-
-sitter De igjen med 3880 francs.
Om De er snill og undertegner...
Sett initialene her.
Jeg tør si at kjøperen gir Dem en god pris.
De kan fortsatt bo her. Han kjøper for å leie til meg.
Jeg vil bare bruke jorda. Jeg vil aldri komme uten å banke på!
Dette er fortsatt huset til Monsieur Jean.
De vil ikke se meg spille tulling. De drar sin vei. Kom!
Vent, jeg har den!
Tenk på det som fins under her!
Nellikene dine, Galinette! 15 000 francs i året!
Her kommer formuen strømmende! Se på dette!
Hva var det?
Sikkert bare en hare som ble skremt opp.
I Faderens, Sønnens og Den Hellige Ånds navn-
-døper jeg deg for Nellikkongen!
Slutt første del